Методи та засоби діагностики функціональних порушень носового дихання - Фарук, Х. І. С. (My University, 2016)
Дисертаційну роботу присвячено вирішенню актуальної науково-технічної задачі – розробці нових і удосконаленню існуючих методів і засобів для діагностики функціональних порушень носового дихання. Удосконалено метод визначення аеродинамічних характеристик носової порожнини, який заснований на врахуванні найбільш значущих локальних опорів, що дозволяє повною мірою враховувати вплив зміни конфігурації верхніх дихальних шляхів при плануванні ринохірургічних втручань. Набув подальшого розвитку метод аналізу даних задньої активної риноманометрії під час форсованого дихання, який заснований на аналізі амплітудних величин перепаду тиску і витрати повітря під час дихання та їхніх граничних значень при переході до області квадратичного аеродинамічного опору, що дозволяє підвищити достовірність діагностики функціональних порушень носового дихання. Розроблено метод визначення мікронерівностей поверхні слизової оболонки верхніх дихальних шляхів за комп'ютерно- томографічними даними на субвоксельному рівні, який дозволяє за критерієм відносної шорсткості визначати режим течії повітря в носовій порожнині. Запропоновані методи та засоби діагностики в ринології виявилися ефективними в ході тестування функціональних порушень носового дихання. The dissertation is devoted to solving actual scientific and technical task– the development and improvement of methods and tools for the diagnosis of functional disorders of nasal breathing. The method of determining the aerodynamic characteristics of the nasal cavity, which is based on consideration of the most significant local resistance, that allows to fully consider the impact of changes in the configuration of the upper respiratory tract for computer rhinosurgery planning is described. Further developed a method of analyzing data back rhynomanomety active during forced breathing, which is based on an analysis of peak values of differential pressure and air flow during breathing and their limit values at the transition to the area quadratic drag, which improves the reliability of the diagnosis of functional disorders of nasal breathing is proposed; The method of examining microscopic mucosal surfaces of the upper respiratory tract by computed tomography data subvoxels at a level, that allows the criterion to determine the relative roughness mode air flow in the nasal cavity is proposed. The methods and diagnostic tools in rhinology proved effective in testing of functional disorders of nasal breathing.
Keywords: риноманометр; носове дихання; верхні дихальні шляхи; комп’ютерна томографія; перепад тиску; витрата повітря; rhinomanometry; nasal breathing; upper respiratory tract; computed tomography; differential pressure; air flow rate